Näkisitpä itsesi nyt.
Näytät lobotomiapotilaalta.
Mikä sinua vaivaa?
- Tämä on todellisuus. -Todellisuus? Paskat. Kaikki on sepitettä.
Saanko kysyä,
oletko nähnyt ohjelmassa poliisien -
pidättävän tappajia ja raiskaajia tai muita?
Laittoivatko he käsirautoja kierolle toimitusjohtajanilkille?
Mitä saisi olla?
Olut.
Pullossa vai hanasta?
- Hanasta. -Selvä.
He ottavat aina kiinni huumeidenkäyttäjiä ja diilereitä,
ihmisiä, joihin sattuu -
ja jotka etsivät elämän pieniä iloja. Kolme dollaria.
- Mitä sinulla on kyttiä vastaan? -Ei mitään.
Jestas.
Kerronpa, mistä en pidä.
En pidä typeryydestä.
Vanha kunnon typeryys pistää vihaksi.
- Ole hyvä. -Pidä se.
Kiitos.
Tulossa vai lähdössä?
Läpikulkumatkalla.
Jestas, kärpänen voisi lentää suuhusi huomaamattasi.
Nielisit sen, sillä et ole koskaan saanut muuta proteiinia.
Olut on hyvää.
- Hyvää olutta. -Niin.
Pennsylvaniasta.
Oletko pitänyt baaria kauan?
Liian kauan.
Viihtyisää.
Niinkö?
Missä oikein asut?
New Hampshiressa. Portsmouthissa.
- Siellä on laivaston vankila. -Tiedän.
Etkö muista minua?
Odota hetkinen....
Ei voi olla.
- Voisi olla. -Ei voi.
Voi.
Voi jestas. Doc?
Kukaan ei ole sanonut minua Dociksi aikoihin.
- Helvetti. Doc, selvisit siitä. -Kyllä.
Hei, O'Toole, katso. Tässä on vanha Vietnamin kaverini.
Pelastin hänet.
Ei ole totta.
En uskonut.
Anteeksi, Doc. Pojat, en muista nimiä.
Shepherd. Larry Shepherd.
Shep, juuri niin. 19-vuotias merijalkaväen sotilas.
- Kerran. -Olimme kaikki kerran jotakin.
Nyt olemme vain jotain muuta.
- Muistatko minut? -Totta kai.
Kuulitko? Jouduin E-1:een.
Aivan. Todella epäreilua, poika.
He laittoivat sinut ikävään tilanteeseen.
Miten pitkään? Oliko se -
kolme vuotta?
Hyvän käytöksen takia kaksi.
Ei siis hassumpaa.
Se oli aika paha, mutta siitä on jo aikaa.
Niin. Erotettiin huonon käytöksen takia?
Kyllä. Mutta jossain vaiheessa en enää puhunut erottamisesta,
vaan paremmasta uravalinnasta.
Totta helvetissä.
Miten löysit yksinäisen perseeni?
Helposti, internetistä.
Sieltä löytää kenet tahansa.
Voi perhana.
Eli, Portsmouth?
Mitä teet työksesi?
Olen varastovirkailija laivaston kaupassa.
Et ole tosissasi.
Ei siinä mitään.
Etkö mene jonnekin suljettuasi?
Kuten minne?
En tiedä. Kotiin?
Ehkä huomenna.
Herätys! Irti munasta ja sukat jalkaan! Herätys!
Tämä on viimeinen pitsapala.
- Haluatko sen? -En.
Kun tämä on syöty,
pitsaa ei ole.
Oletko varma? Ensimmäinen, toinen ja mennyttä.
Pidän siitä kylmänä.
Haluatko oluen?
Oletko varma? Loiventava.
Toimii aina minulle.
Voi perse.
Olen vähän pöhnässä eilisestä,
jos totta puhutaan.
Olen kai rehellisesti liian vanha tähän.
Missä on tämän Salin baarin ja grillin grilliosa?
- Ruosteessa. -Harmi.
Ihmiset eivät halua rehellistä purilaista.
- Oletko nälkäinen? -Ei, vain utelias.
Arvaa mitä.
Täällä on nyt meksikolaisia. Haetaan chorizo con huevos.
Se sopii meille, jos uskallat.
- Ei kiitos. -Etkö ota palaa?
Haluan näyttää jotakin, jos kiinnostaa.
Toki. Kiinnostaa aina.
Onko sinulla auto?
Tietysti. Olen liikemies.
Nytkö mennään?
- Koska tahansa. -Samperi.
Pidän siitä, tiedäthän?
Se on korvaamaton.
- Mikä niin? -Laivasto.
He syrjivät sinua -
ja ottavat sitten töihin kauppaan.
Minulla on viisi alaista.
Olet esikuva.
Tiedätkö, mikä sinussa ihmetyttää?
Mikä vain. Olen ihmeellinen.
Annat baarin avaimet biljardipöydän alla nukkuvalle kaverille,
hyppäät autoosi ja ajat hevon kuuseen tietämättä määränpäätä.
En tiennyt siihen menevän näin kauan.
BAPTISTIKIRKKO
- Käänny tästä vasemmalle. -Tästäkö?
- Se vie kirkkoon. -Aivan.
- Mitä oikein teet täällä? -Pidät tästä, lupaan sen.
Kirkothan ovat kaikki samanlaisia?
Tämä on hyvä.
Jestas. Mitä täällä on?
Meillä kristityillä -
on vaihtoehtoja.
Voimme luopua omasta tahdostamme -
ja seurata Jumalan tahtoa.
- Aivan niin, pastori. -Kysymys on,
haluaako tehdä niin?
- Voi jestas. -Oletteko valmiita ja haluatteko?
Jos haluatte,
voitte luottaa...
- Se on hän. -Tiesin, että pitäisit tästä.
...Jumala huolehtii lopusta.
Kyllä, Herra.
Hän huolehtii.
- On voimakasta... -Mitä hän tekee?
...kun antautuu -
Jumalan tahdolle -
ja se ote on -
- voimakas! -Voimakas!
- Niin! -Kun on aika -
tutkiskella sisintä ja kysyä,
haluaako -
antautua Jumalan tahdolle.
- Kyllä. -Tiedättekö, miksi kutsutaan -
Jumalan vastausta?
Kun Jumala vastaa,
saamme häneen yhteyden.
Näettehän,
kun lakkaamme kysymästä, ovatko valintamme -
Jeesuksen mukaisia?
Oliko tämä heppu -
pahin juoppo, pelaaja ja häntäheikki?
Anteeksi. Vauhtihurjastelija myös. Miten löysit tämän paikan?
Internetistä.
- ...ja kaikista suhteista... -Perhana.
...kun ihmiset arvioivat -
Jeesuksen läsnäoloa...
Juuri niin.
...ja luottavat näkevänsä -
Jeesuksen rehellisyyttä.
Voi, kyllä!
Aamen!
Älä viitsi.
Näen, että joukossamme on tänään vierailijoita.
Tervetuloa, veljet, sunnuntaikirkkoomme.
Haluaisitteko nousta seisomaan ja esitellä itsenne?
Hyvä on.
Olen Sal. Salvatore Nealon.
Merijalkaväen kersantti, eläkkeellä.
No niin. Nouse ylös. Arvaa, kuka tämä poju on?
Se on Doc.
Doc. Eli Larry Shepherd.
Olimme pastorin kanssa sotaväessä.
Herran siunausta.
- Ylistäkää Jumalaa! -Tervetuloa, veljet.
Kiitos, että olitte mukana tänään.
Voi veljet. Maalaiskinkkua.
Kiitos, rouva.
Kuuntele, Ruth.
Toivottavasti tämä mies arvostaa sinua.
- Luulen, että kyllä. -Jos ei,
niin pakkaa laukkusi ja tule Salin luokse.
- Eikö sinulla ole vaimoa? -Ei.
Ei vaimoa eikä lasta.
Minulla on naisystävä.
Mutta hän ei laita ruokaa.
Hänellä on muita avuja,
ymmärrättehän.
Entäpä te Shepherd? Oletko sinkku vai naimisissa?
Vaimoni oli ihana nainen.
Mary oli elämäni valo.
Suurisydäminen.
Todella kaunis ja hymyileväinen.
Hienoa.
Hän -
oli hieman hidas syntymästään alkaen.
Mitä tarkoitat? Oliko hän jälkeenjäänyt?
Ei. Hän teki kaikkea,
mitä muutkin. Hän vain -
oli hieman hidas.
Upea äiti ja vaimo.
Mitä hän tekee nyt?
Olen pahoillani.
Mary kuoli tammikuussa rintasyöpään.
Olen pahoillani.
Pahoittelut, Doc.
Tunnet minut. En tarkoittanut sitä.
Maksamme sanoistamme.
Niinkö? No,
- laita se piikkiini. -Ei se mitään. Et tiennyt.
Piikkisi on täynnä, oletan.
Onko sinulla lapsia?
Kyllä. Vain yksi poika. Larry Junior.
Meillä on poika ja tyttö.
- Ja neljä lastenlasta. -Jumalan ansiosta.
Hetkinen, onko tuo Richard?
Kulta, onko vieraille piirakkaa tai kahvia -
ennen lähtöä?
- Richard. -Kyllä.
Jälkiruuaksi on persikkapaistosta.
Persikkapaistosta! Hieno juttu!
No niin.
Olet naimisissa, Richard.
Iloitsen, että selviät vaikeuksista.
Teen parhaani.
Näyttää, että ainakin sinusta on tullut kunnon mies.
Yritän.
Niin minäkin.
Minäkin.
Minä -
olen pahoillani osastani -
Vietnamin hulluissa tapahtumissa.
Ei se mitään.
Mitä tapahtui leka-Muellerille?
Tai paskat siitä.
Saiko hän uuden henkilöllisyyden?
Laitettiinko hänet sohvan alle piiloon?
Jeesus.
Kasvoin, Sal.
Löysin matkalla elämäni tarkoituksen.
Hyvä sinulle.
Entäpä sinä?
Ajattelin, että jäisit merijalkaväkeen.
Menikö se niin?
Kyllä.
Tein uuden sopimuksen.
Odotin dominoefektiä, josta he puhuvat.
Olisin tappanut kommareita San Diegossa, mutta he eivät tulleet.
Voitteko uskoa tätä?
Ihmiset käyvät Vietnamissa lomalla.
He maksavat rahaa kuvista,
jotka otetaan 52 000 amerikkalaisnuoren kuoleman kentillä.
- Perhana. -Eli,
teit sen periaatteesta?
Sain paperit 100 prosentin työkyvyttömyydestä.
Siinä hyvät uutiset.
Mitenkähän se tapahtui.
Se on hyvä tarina.
Muistankohan sitä enää.
Juomilla oli varmaan osuutta asiaan.
Kyllä. Olen siitä varma.
Juomista puheen ollen, vesi on parasta ikinä.
Niskurointi ei yleensä koskenut minua.
Pääsin pälkähästä -
komeuteni ja poikamaisen charmini ansiosta.
Meidän tulisi olla kiitollisia, että olemme elossa.
- Aamen. -Jumalan nimeen.
Ajattelen niin.
Etkö syö sitä?
En halua sen menevän hukkaan.
Oletko kunnossa?
Oli se mitä tahansa,
on parasta puhua.
Poikani -
on syy tänne tulooni ja teidän -
löytämiseen.
- Ehkä ei olisi pitänyt. -Poikasi?
Larry Junior.
- Hän liittyi merijalkaväkeen vuosi sitten. -Hurraa.
Kaksi päivää sitten sain tiedon, että hän on kuollut.
Se tapahtui Bagdadissa.
Saattue joutui väijytykseen.
Kertoman mukaan hän ampui aseensa tyhjäksi ja kuoli -
pistin kädessään.
Jestas.
Hän tulee kotiin illalla.
Hänet haudataan Arlingtoniin.
Kunniaa sankarille.
Mietin, voisitteko tulla kanssani.
Taivaan isä, pyydämme, että vahvistat hänen henkeään,
jotta hänen surunsa vaimentuisi näinä menetyksen aikoina.
Lupaan sinulle, että tapaat vaimosi ja poikasi pian -
paremmassa paikassa.
- Älä viitsi. -Tämä on kuin -
väliaikainen ero.
Niinpä niin.
Minne parempaan paikkaan he menevät? Las Vegasiin? Miami Beachille?
Doc tuntee paikan, josta puhun.
Näytä se. Hänellä on kartta.
Tai ehkä se löytyy internetistä?
Sen tuntee vain nähdessään.
Mitä sinuun tulee, kersantti,
on todennäköistä, ettet koskaan näe sitä.
- Sitten en kaipaa sitä. -Kyllä kaipaat.
Kaipaat sitä kovasti ikuisuuden jokaisena hetkenä.
- Tiedätkö, miten pitkä ikuisuus on? -Kyllä.
Ei sillä ole väliä. Kysyn sinulta,
miten miljardit taivaassa olevat ihmiset -
eivät koskaan viestitä meille mitään?
Yksi heistä viestitti.
Aivan. Se kaveri. Niinpä.
Hieman epämääräistä mielestäni.
En kysy sinulta.
Hyvä on, Doc, kuule.
Olen pahoillani puolestasi,
mutta en aio hempeillä.
Pahin asia,
mitä voi tapahtua, on tapahtunut sinulle.
Sinun on vain selvittävä siitä.
- Jumalan armoa. -Mitä?
Olit nuorena hurjapää.
Nyt olet vain vanha tollo.
Mistä helvetistä puhut.
Hurjapääsi killuu täällä.
Pyydän, että siivoat sanojasi talossani.
Mitä kieltä tuo on?
- Kuuntele... -Kaverit.
En halunnut vaivata.
Selvä.
Doc,
autan hautaamaan poikasi.
En ehkä pääse taivaaseen,
mutta saan sinut Arlingtoniin.
Mueller?
Haluaisin auttaa, mutta -
- minun... -On jäätävä tänne rukoilemaan,
mikä auttaa varmasti.
- Richard. -Niin.
- Tulisitko hetkeksi? -Tietysti, kulta.
Mueller, tulisit.
Näet, että liikkuminen on minulle vaikeaa.
Olemme vain autossa.
Tiedän, mutta en voi.
Se on mahdotonta.
Hän tulee mukaan.
- Varmasti. -Ei. Hän sanoi, ettei tule.
Ei väliä, mitä hän sanoi.
Takaan, että vaimo saa hänet häpeämään.
Hän sanoo juuri nyt:
"Richard, sinun on..."
...mentävä miesparan mukaan. Hän tarvitsee sinua.
Pätevät ihmiset auttavat häntä Arlingtonissa.
Kyllä, mutta kuka suojelee häntä Salilta?
Voi luoja, se on totta.
Sal kylvää sontaa kulkiessaan.
Richard, miten oikein puhut?
Olen pahoillani, kulta. Se vain lipsahti. Olen pahoillani.
Et voi hylätä ystäviä hädän hetkellä.
Ystäviäkö?
En ole nähnyt heitä vuosikausiin.
Saarnaaja ei voi hylätä ketään.
He kuuluvat elämäni vaikeaan aikaan.
Se aika oli synkkää.
Sinä edustat Jumalaa.
Mies menetti poikansa.
Siinä kaikki.
Avaisin radion, mutta se on rikki.
Olisiko kannettavaa?
Haluatteko soittaa?
Doc, voit laskea istuintasi.
Säätimet ovat erillisiä. Edessä, alla.
Saat jalkatilaa. Onko parempi?
Richard,
mikä on papinkauluksen tarina?
Onko se pakollinen?
Liittyykö se Jumalan paikannusjärjestelmään?
Onko se ylläsi aina vai voitko rentoutua?
- Olen rento. -Niinkö? Selvä.
Ei näytä siltä, mutta -
jos sanot niin.
En kaikkina niinä vuosina tiennyt, että nimesi on Richard.
Se oli aina Mueller.
Richard. Oho.
Olitko lapsena "Richie",
"Rich" vai "Dick"?
Pidätkö Dickistä?
En tiennyt, että on Richard-nimisiä veljiä.
- Richard Pryor. -Aivan, niin.
Richard Wright.
Richie Havens.
- Dick Gregory. -Huomaan erheeni.
Little Richard.
Hän pitää munasta.
Isosta sellaisesta.
Mitä perhanaa? Kaveri on ahterissani.
- Kiinni siinä. -Vaihda kaistaa.
En vaihda. Tämä on minun kaistani.
- Irti ahteristani. -Siirry pois tieltä.
Älä nyt. Siirry pois. Päästä ohi.
Selvä, kusipää, leikitäänkö? Leikitään.
- Mitä teet, Sal? -Leikitäänkö?
Odottakaa vaan.
- Yritätkö onnettomuutta? -Odottakaa.
Äpärä heittää kohta volttia.
Mikä sinua vaivaa?
- Leikitäänkö? -Siirry sivuun -
- ja päästä hänet ohi! -Hyvä on. Paskat.
Yritätkö tappaa minut?
- Haista vittu, kusipää! -Puhun sinulle, runkkari!
Senkin persläpi! Jos vahingoitat minua,
hautaan sinut -
tien poskeen.
- Kuuletko? Ymmärrätkö? -Kyllä!
- Pidä katseesi tiessä! -Mueller on täällä!
Jos munaat tämän, saat vaimoni ja seurakunnan perääsi.
- Aja, perhana. -Ajetaan.
Luulin jo sinun kadonneen.
ARLINGTONIN KANSALLINEN HAUTAUSMAA
Minne menemme, Doc?
Doverin lentotukikohtaan.
- Se on hemmetin Delawaressa. -Aivan.
Mitä me teemme täällä?
En tiedä.
Puhuit Arlingtonista.
He sanoivat minulle niin.
Mutta nyt puhut Doverista.
Kaipa -
heidän pitää lentää ensin Doveriin.
- Selvä. Kaikki hyvin. -Olen pahoillani.
Selvä. Doveriin siis.
Haluatko, että ajan?
- Kyllä. -Selvä.
YHDYSVALTAIN ILMAVOIMAT DOVERIN LENTOTUKIKOHTA
LENNOSTON JOHTO
Onko jokin hullusti?
Hän on vain vartija eikä tiedä mitään.
Onkohan kunniavartio paikalla?
He tekevät jotain kunnioittavaa,
mutta ei julkisesti. Heillä on muistikatko -
kaikesta sellaisesta.
Aivan, ei kuvia arkuista. Ei tietoa yleisölle.
Se on hevonpaskaa.
Ruumis on matkalla. Kone saapuu aamukahdeksalta.
Voitte odottaa hallissa.
Selvä, kiitos.
Kaikki ovat aina matkalla, vielä kuolleinakin.
Älä nyt, Sal.
- Ei haittaa. -Anteeksi.
KING'S COURTIN MOTELLI
- Paljonko, rouva? -Tasan 35.
Mikä tukku?
Työkaverit tekivät keräyksen kuultuaan.
Sinullahan on paljon ystäviä.
He olivat pahoillaan.
Halusivat tehdä jotain.
- Tässä avaimesi. -Kiitos.
- Ettekö katso tätä? -Mitä?
- He saivat hänet! -Kenet?
Saddamin nilkin.
Kalastivat kuopasta.
Irakilaiset juhlivat Bagdadissa, osa aseiden kanssa,
osa huudoin.
RAAMATTU
...on uuden Irakin alku.
Saddam Husseinin pidätys -
merkitsee sovinnon alkua...
Paskat.
En osaa enää tehdä savurenkaita.
Olin siinä hyvä ennen.
Kielelleni tapahtui jotakin.
Doc on pihalla.
Katso tuota nilkkiä.
Perhana. Yhtenä päivänä valtionpäämies -
ja toisena päivänä piileskelee kuopassa -
peläten kuolemaa.
Hän -
käski olla huolehtimatta.
Tule tähän.
Hän ei kuollut turhaan.
- Hra Shepherd. -Kyllä.
Olen eversti Wilits.
Yhdysvaltain presidentti esittää surunvalittelunsa -
menehtyneen poikanne vuoksi.
Kiitos.
Hän kuoli sankarina maansa puolesta.
Hän oli esikuva tovereilleen.
Voinko nähdä hänet?
Emme suosittele sitä.
Luottakaa minuun. Ette halua sitä.
- Onko se kiellettyä? -Ei.
Korpraali sai osuman päähänsä.
Vakuutan, että hän ei tuntenut tuskaa.
Tällaisessa tapauksessa ammus tuhoaa -
kasvot.
Ampuivatko he hänet takaapäin?
Noudata everstin neuvoa.
Säilytä muisto hänestä.
Minä katsoisin.
Olen sellainen.
Asia on niin,
että everstejä ei tarvitse enää kuunnella. Ne päivät ovat ohi.
Haluaisin -
nähdä poikani.
Se mitä näette -
- jää muistoihin. -Ymmärrän.
Minun vain täytyy.
Kuten haluatte.
Korpraali Washington, viekää nämä miehet -
kahville.
Kyllä.
Hra Shepherd, tulkaa.
Hei, poika.
Rentoudu vähän. Ihan kangistun.
Kukaan ei koskaan ole puhunut everstille noin.
En ole pelännyt enkä pelkää everstejä.
Oletko sotilas?
Ajattelinkin.
Olin muonajonossa enemmän kuin sinä palveluksessa.
- Te myös? -Hurraa.
Uskollinen viimeiseen asti. Miksiköhän sain kepin?
Hei, poika. Mitä korvassasi on?
Bagdadin keittoa.
- Mitä? -Bagdadin keittoa.
Jokaisella on jotain.
Pieni hietakärpäsen purema ja -
- Frankensteinin korva. -Jeesus.
Sen pitäisi hävitä -
- vuodessa tai kahdessa. -Aivan.
Varmasti.
Helvetin ruma korva.
Tämä on iso virhe.
Iso virhe.
Odota.
Sille ei voi enää mitään.
Ellet mene nokittelemaan everstille.
En tee sitä.
- Olen vain mukana matkalla. -Niin,
- hyvä on. -Paskat.
Olitteko Vietnamissa Larryn isän kanssa?
Olimme.
Tiedättekö, mitä tapahtui?
Ei. Me vain -
vedimme liipaisimesta ja tapoimme.
Larry sanoi isänsä joutuneen vankilaan.
Kyllä, se on nyt mennyttä.
Mitä tiedät siitä?
Hän munasi jotain.
Tai jotkut huijasivat.
Olitteko te mukana?
Mitä hän oikein kertoi?
Että jotain pahaa tapahtui.
Olin Larryn paras ystävä.
Muut eivät tiedä siitä.
Olitko mukana väijytyksen sattuessa?
- Väijytyksen? -Niin.
Väijytyksessä ja taistelussa.
- Selvä. -Niinkö?
Mitä perhanaa?
Jos he sanovat niin, se oli niin.
Olet hänen ystävänsä. Olit siellä. Mitä tapahtui?
Älä vaikene. Hän ei katso tänne.
- Puhutaan mies miehelle. -Sotilas sotilaalle.
Se meni pieleen.
Minä, Shepherd ja kolme muuta kuljetimme koulutarvikkeita.
Oli tauluja, kyniä ja uusia kirjoja.
Se oli viimeinen matka.
Pysähdyimme aina myymälään -
nimeltä Abdul's Hajin marketti. Ostimme kolajuomaa.
Oli vuoroni, mutta Shepherd halusi mennä.
Me jäimme vitsailemaan, kun joku kahjopää ilmestyi huutaen:
"Allahu Akbar"!
Jotain sellaista.
"Jumala on suurin."
Laittoi säkin Shepin päähän.
Jeesus.
Mitä sitten?
Me tulitimme.
Räjäytimme kaikki.
Sen kahjopään, Abdulin, koko naapuruston.
Kannoimme Larryn Hummeriin ja palasimme.
Tästä pitäisi saada pronssitähti.
Kyllä. Hän saa tähden.
- Mitä enemmän, sitä parempi? -Niin.
Aivan.
Hänelle ei voi kertoa.
- Eikö? -Ei. Hän saa pronssitähden.
Hän saa hautajaiset Arlingtonissa ja kunniaa. Anna hänen olla sankari.
Luoja tietää, että miehellä on ollut -
- vain tuskaa. -Anna hänen uskoa valheeseen.
Ajattele sitä.
- Mikä on tärkeintä? -En tiedä.
Valehtelu ei kannata.
Sal...
Pahoittelen, mutta yritin varoittaa.
Hänellä ei ole enää kasvoja.
Sinun on oltava mies.
- Hei, herra. -Sal.
Miten poika kuoli?
Anteeksi?
Kysymys on yksinkertainen. Mitä tapahtui?
Korpraali kuoli jalosti ja kunniakkaasti sankarina.
Tarkoitan, että kaikki ovat sankareita.
- Kyllä. -Kaikki sankareita.
Ei epäilystäkään.
Miten -
tätä poikaa ammuttiin päähän takaapäin kuin koiraa?
Hän oli rohkea sotilas, merijalkaväen ylpeys,
ja palveli maataan hyvin.
Kyllä.
Niin me kaikki.
Jokainen meistä.
Tekisimme kaiken uudelleen.
Mitä nyt, Sal?
En tiedä. Siksi kysyn.
Eikö pitäisi järjestää hautajaiset?
- Emmekö ole täällä siksi? -Hetkinen.
Olitko paikalla?
En ollut.
Missä olit?
Kaikella kunnioituksella, se ei ole asianne.
Aivan. Kaikella kunnioituksella...
Docin pitäisi voida puhua jollekin siellä olleelle.
Sinä et ollut siellä.
Hyvä on.
Olitko sinä?
Kyllä, olin.
Hyvä on.
Korpraali Washington, kerro tapahtumista.
Eli...
Mihin tämä johtaa?
Varmaan alkupisteeseen.
Doc haluaa poikansa kasvot.
Eikä ihme.
Soitin vaimolleni.
Menen kotiin.
Otan linja-auton.
Lopetatko?
Minkä?
Eikö selvitettäisi?
Doc,
mitä oikein -
teemme täällä?
En voi haudata häntä Arlingtoniin nyt.
- Hän ansaitsee sen. -Tässä.
Tältä hän näytti.
Voinko nähdä?
- Komea poika. -Niin on.
Tytöt olivat hulluina häneen.
Komea poikani.
Vien Larryn kotiin.
Vakuutan, että se on huono päätös -
ja kadutte sitä.
Olkaa hyvä ja pysähtykää.
Merijalkaväki kuljettaa ruumiin -
ilmaiseksi haluamaanne paikkaan.
Lopettakaa.
Ei ole laillista antaa korpraalin ruumista -
muille kuin hautaustoimistolle.
Tai kirkonmiehelle.
Eikö niin, eversti?
Kyllä.
Tuota...
Näyttää siltä,
että se olen -
minä.
Kaverit.
Mennään.
Tuonne.
Se ei sovi.
Miten saat hänet kotiin?
Kiinnitätkö arkun autosi katolle?
Mikä ettei.
Tarvitaan vain apua nostamiseen.
Ehkä korvapoika voisi auttaa.
- Älä ole naurettava. -Miksi ei?
Miten sitten pitäisi olla?
Toivot olevasi naurettava, mutta on liian myöhäistä.
Doc, anna valtion kuljettaa ruumis.
He osaavat sen.
En pidä valtiosta juuri nyt.
- Ei tarvitsekaan. -En luota siihen enää.
Voisimme vuokrata kuormurin.
Tehdään se.
Ota sinä auto. Jäämme tänne.
- Etsi kuormuri. -Selvä.
- Ja maksa niillä. -Kuormuri tulossa.
Tulen mukaasi. Vie minut bussiasemalle.
Minun pitää palata nyt kotiin.
Ymmärrän. Anteeksi, että raahasin sinut mukaan.
Luulin voivani olla avuksi.
Luulin, että menemme hautajaisiin.
Niin menemmekin.
Se vain vie hiukan enemmän aikaa.
Ei se mitään.
Olen vain iloinen nähtyäni -
sinut jälleen.
Olen siitä todella iloinen.
Jumalan siunausta.
Rukoilen puolestasi.
Siunausta sinullekin.
Saanko kysyä jotain,
mies mieheltä?
Mietitkö koskaan,
mitä olisi tapahtunut, jos emme...
Doc ei olisi joutunut kahdeksi vuodeksi kiven sisään.
Ja sinun ja minun ei olisi tarvinnut nähdä sitä.
Mitä niin?
Pilailetko?
- Sanotko, ettet muista? -Muistan paljonkin.
Mistä puhut?
Kun miehistön kaveria ammuttiin.
Hän kiemurteli maassa kuolemaisillaan.
Emmekä voineet antaa mitään kipuun, sillä olimme ottaneet kaiken morfiinin.
Rauha hänen sielulleen.
Emme voineet tehdä mitään.
Emme tehneetkään.
Joskus on tehtävä hieman enemmän.
- Minulla on paku, joka voisi toimia. -Selvä.
Paremmin sopisi kuitenkin kuorma-auto,
jossa on nostolava.
Nostolava, pidän siitä.
Mitä kuljetatte?
Nostolavakuormuri kyllä kelpaa siihen.
Palautatteko sen tänne vai toiseen paikkaan?
Etkö tiedä?
- En, ehkäpä tänne. -Milloin?
- Miksi katsot minua? -Montako päivää...?
Etkö tiedä, kauanko tarvitset sitä?
En. Anna viikoksi.
Niin. Hän sanoo, että viikoksi.
Mueller, älä viitsi. Ei ole enää asiasi.
Istu alas ja vähennä taakkaa,
niin vuori tulee Muhammedin luo.
Rentoudu. Onko selvä?
- Saanko ajokortin? -Kyllä.
Ole hyvä.
Ovathan nämä ilmaisia?
Norfolk, Virginia?
Kyllä. Pitää asua jossain.
- Oletko ainoa kuljettaja? -Ei, minulla on apuri.
Täytyy nähdä toisenkin ajokortti.
- Tämä herra? -Virvoittavien vetten tykö -
- hän minut johdattaa. -Jumalan mieskö?
Ei. Jumalan mies tuskin kävelee,
joten hän ei voi käsitellä nostolava-autoa.
Tarvitsen ajokortin.
Mitä oikein pompottelet?
Toistan psalmia.
Psalmia?
Psalmi bin Ladenia.
- Oletko ainoa kuski? -Kyllä, olen ratissa.
Miten maksat?
Selvä.
Ota tästä.
U-HAUL, MUKAVA AJAA
Nuori tai vanha,
kun mies pääsee ison rekan rattiin, hän tuntee olevansa kuumaa kamaa.
Tämä on vuokrarekka automaattivaihteella.
Tämä on suurempi kuin sinulla koskaan.
Docin poika on kuollut. Yritä muistaa se.
En ole unohtanut.
Jestas.
- Mutta me olemme elossa. -Herran nimeen.
Aika kuluu nopeasti.
Jos on parempi hetki,
- haluaisin nauttia siitä. -Hyvä on.
Aiemmin osasit pitää hauskaa.
Osaan vieläkin.
Jos se on oikein Jumalan silmissä.
Jumalan silmissä? Mitä?
- Ei Jumalalla ole silmiä. -Kyllä vain.
- Vai niin. -Hänellä on silmät ja korvat -
jokaiselle loukkaukselle,
jonka sanot hänestä.
- Jestas. -Usko minua, kersantti,
- tilinteon aika tulee. -Vai tilinteko.
Luoja on todistajani. Vakuutan sinulle.
Sepäs hyvä, sillä arvelen -
hyödyntäväni tilaisuuden saada huomiota -
ja kysyisin Jumalalta: "Hei! Missä olit -
lapsia raiskattaessa ja kansanmurhan aikana?"
"Missä olit, kun lentokoneet lensivät pilvenpiirtäjiin -
ja tappoivat tuhansia työssäkäyviä ihmisiä?"
"Missä olit, kun Docin poika oli ostamassa kolajuomaa kavereilleen -
ja kahjopää ampui hänen kasvonsa tohjoksi? Missä olit?"
En seiso siellä selittelemässä Jumalalle,
sillä hän saa selittää minulle.
- Selvä. -Luulen, että lopuksi -
hän sanoo: "Tule tänne.
Olet minun miehiäni.
Anna käpälää tänne."
Onnea vaan matkaan. Rukoilen puolestasi, kuuletko?
Toivon samaa asiaa.
Mutta jos Jumala onkin tiukkis,
olen hukassa.
On aika öljytä metallia aivoissasi.
Jätä aivoni rauhaan, onko selvä?
Kuulen sillä newyorkilaisen radioaseman.
On koti-ikävä.
Odota hetki. Ehkä...
- Voi ei. -Tuota...
Sammuta tuo sonta.
- Tiedätkö tästä? -Voi veljet.
- Hyvä on. -Minua on aina pidetty -
ärsyttävänä.
Mutta tämä musiikki haittaa jopa minua. Sitä on vaikea tanssia.
Se on yksi asia,
- josta olemme samaa mieltä. -No niin.
Eikö hävetä, koska olet afroamerikkalainen?
Ei oikeastaan. Miksi pitäisi?
Arvostettuna herrasmiehenä -
olisit varmasti sitä mieltä, että tämä on kaukana -
Motownista.
- Eikö niin? -Ei ole hävettävää.
Tämä kaveri on valkoinen.
- "Valkoinen." -Varmasti.
- Niin. -Valkoinen.
- Tämä kaveri? -Herran nimeen.
- Onko laulaja valkoinen? -Kurkkunsa on kuin viemäri.
- Hevonpaskaa. -En huijaa.
Perhana.
No sitten minun pitäisi hävetä.
Valkoinen rotu ei ole koskaan tuntunut omalta.
- Eikö? -Ei ollenkaan.
Nyt kiinnostaa.
Mikä rotu sitten tuntuu omalta?
- Vihreä. -Vihreäkö?
Kyllä. Merijalkaväki.
- Selvä. -Tarkoitan,
että se on ainoa kulttuuri,
jota ymmärrän.
Selvä.
Saanko kysyä jotain?
Kaipaatko sitä?
En yhtä siunattua hetkeä.
- En usko sinua. -Ei haittaa.
Et usko Jumalaankaan,
mutta hän uskoo kyllä sinuun.
- Ei ongelmia? -Ei ollenkaan.
Ellei seitsemän tunnin bussimatkaa lasketa.
En tiedä.
Bussit ovat nykyään hyviä.
Säädettävät istuimet ja -
takana vessat.
Ehkä pelastat jonkun junttiparan sielun.
Saatko siitä lisäpisteitä?
Vai onko pisteytys käytössä?
Kerron sinulle sitten.
Toivon vain saavani unta. En nukkunut hyvin.
En minäkään.
Tämä pitää sinut hereillä.
Voi ei. Se tuhoaisi hampaani.
Muistatko, kun nukuimme maakuopassa -
luotien viuhuessa pään päällä? Jestas.
Et voi palata sinne.
En. Kuka haluaisikaan?
Emme saa uutta mahdollisuutta. On vain otettava opikseen -
ja tehtävä paremmin tulevaisuudessa.
Siltä vaikuttaa.
Teetkö sen kuitenkin?
Viet Docin kuolleen pojan Portsmouthiin.
Yrität olla mukava.
Tulisit mukaan.
Tulisit nyt.
On palattava.
En voi uskoa sitä.
Kaikista ihmisistä sinä olet saarnaaja.
Totta helvetissä.
Luuletko,
että voisimme tavata vielä -
toisinaan?
En tiedä. Tarkoitan,
että hänen tiensä ovat tutkimattomat.
Niin ovat.
Padre , pidä huolta itsestäsi.
Nähdään ehtoollisella.
- Siunausta. -Kiitos.
Aivastinko minä?
Menit lankaan.
No niin.
Odota, Doc.
Yksi, kaksi, kolme.
Tiedäthän...
Mieti, mitä -
poikasi olisi halunnut.
Juoda olutta poikaporukassa,
iskeä tyttöjä.
Hän oli vain 21. Hän ei ajatellut kuolemaa.
Niin.
Tiedätkö, voit tehdä tästä itsellesi helpompaa.
En halua sen olevan helppoa.
Olet oikeassa.
Kaltaisemme kaverit kestävät lokaa loppuun saakka.
Järkkymättä.
Pahin on tapahtunut, kuten tiesimme.
He lähettivät hänet kaukaiselle aavikolle.
Miksi?
Kuka tietää?
Se ei ollut Amerikan suojaksi.
Mekin lähdimme viidakkoon.
Se ei ollut uhka.
Nyt he palauttavat hänet tässä -
valheiden kera.
Kunniasankari. Arlington.
En hautaa sotilasta.
Hautaan vain poikani.
Niin.
Otatteko bussin?
Kyllä, Richmondiin. Ja te?
Richmond? Oletteko sieltä?
En, mutta läheltä. Miksi?
Sanotaanko sinua Mullahiksi?
- Miksi? -Mullahiksi?
Minä -
odotan bussia Richmondiin,
kaikessa rauhassa Raamattua lukien.
Raamattua. Kilpailijan kirjaa?
Keitä te olette ja mitä haluatte?
Se riippuu.
Olemme turvallisuusministeriöstä.
Mitä?
Aikamoinen rekka!
Pysähtykää heti.
Se oli ennen jotakin.
Lojaliteetti.
Yhteenkuuluvuus, ansaittu ylpeys ja maalaisjärki.
En enää tiedä, mitä se tarkoittaa.
Arvaa mitä? Paskat niistä.
- Juuri niin! -Kaikista.
Aivan niin, kaikista.
Kulutin parhaat vuoteni tämän maan puolustamiseen.
Parhaat vuotesi ovat vielä edessä.
- Älä perhana. -Olen tosissani.
Katso minua.
Tulevaisuuteni on takana.
Aivojani pitää koossa metallinpalanen.
He katsovat minua ja näkevät terroristin.
Anteeksipyyntö olisi ollut hyvä.
He ovat toki pahoillaan.
Ovat pahoillaan, etteivät listineet meitä.
Älä avaa.
Hitto. Unohditko hammasharjasi?
Jestas.
Oli soitettava vaimolle -
poliisiasemalta.
Kuuletko?
- Poliisiasemalta! -Hyvä on.
Mitä tapahtui?
Kun he olivat tunnistaneet minut pastori Muelleriksi -
ja ymmärtäneet, että en ole radikaalimuslimi enkä mullah.
Leka-mullah!
Kaikki on mennyttä, eikö olekin?
- Maa on huonossa jamassa. -Järkyttyikö Ruth?
Kovasti.
Hän halusi minut heti kotiin, mutta sanoin ei.
On aikoja, jolloin vanhojenkin miesten -
- tulisi olla uhka. -Totta perhana.
- Kuin kommarijahdissa... -Olin puhumassa.
- Aivan. -Sanoin vaimolle, että en tule kotiin!
Ennen kuin on valmista.
- Missä poika on? -He ottivat hänet.
Haemme hänet huomenna.
Viemme hänet kotiin.
Huomio!
Herrat, hyvää huomenta.
Eversti mikä nimesi onkaan,
- missä Larry on? -Wilits.
Eversti Wilits.
Sain tiedon eilisestä hässäkästä.
Täysin naurettavaa.
Autovuokraamon virkailija ilmeisesti sekosi.
Tehtyä ei saa tekemättömäksi.
Toivon, että mietittyänne asiaa -
näette Arlingtonin lepopaikkana, josta ei voi kieltäytyä vihan takia.
Paikka on sankareille.
Korpraalin kuoleman yksityiskohdat ovat mitä ovat,
mutta hän on sankari.
Hän oli vihamielisessä maassa kunnollisessa tehtävässä.
Hän ansaitsee levätä Arlingtonin pyhässä maassa.
Hän haluaisi sitä, ja pyydän teitä tekemään valinnan.
Kiitos. Hautaan poikani kotiin New Hampshireen.
En hautaa häntä univormussa vaan valmistujaisasussa.
Kuten haluatte.
Valtio lennättää arkun maksutta -
Portsmouthiin haluamallenne hautaustoimistolle.
Ei. Viemme hänet tänään.
Kaikella kunnioituksella, pahennatte ongelmaa entisestään.
Hei, eversti.
Katsoitko meitä?
Olemme jo vaikeuksissa,
joten miksi välittäisimme mielipiteistäsi?
Kaikella kunnioituksella.
Menemme junalla.
Selvä. Järjestän asian.
Korpraali Washington tulee kanssanne.
- Wilits täällä. -Mitä?
Hoitakaa tämä välittömästi.
- Hei. Wilits. -Hetkinen.
Emme tarvitse lastenvahtia.
En tarkoittanut sitä.
Washington on saattotehtävässä.
Jos ette ota häntä, hän lähtee Bagdadiin.
Kaverit?
Apu olisi tarpeen.
- Saako hän päivärahaa? -Tietysti.
Mukaan siis, Washington.
Mutta hän tottelee meitä.
Hän tottelee minua.
Mutta hän mukautuu järkeviin toiveisiinne,
sillä käskin häntä juuri. Onko selvä?
Erittäin selvä.
Eversti.
Voi pojat,
olet yksi luonnonvoima.
Olisin halunnut törmätä sinuun kentällä nuorempana.
Ihanko totta?
Voi kyllä.
Toinen olisi tapettu,
ja toinen olisi kiven sisässä.
Seis.
Alas.
Valmiina. Kääntykää.
En välitä heidän sanoistaan.
- Ymmärrätkö? -Kyllä.
Korpraali on meidän. Hän kuuluu merijalkaväkeen hautaansa saakka -
ja on yksi meistä maan mullassa -
vielä 100 vuoden ajan, onko selvä?
- Kyllä. -En siedä -
kolmen virttyneen veteraanin niskoittelua.
- Onko selvä? -Kyllä!
Kuulut meihin. Tehtäväsi on viedä veli kotiin.
Olet vastuussa. Toimi sen mukaisesti!
- Onko selvä? -Kyllä!
Huolehdi ruumiista.
Suojelet kuolleen sotilaan arvokkuutta.
Katso, että hänet haudataan univormussa -
eikä jossain nynnyjen runkkarien siviilipuvussa!
- Onko selvä? -Kyllä!
Älä anna Sal-lieron saartaa sinua. Hän on vanha mutta vaarallinen.
Älä anna sen tapahtua. Tapa hänet ensin.
- Se ei ole käsky. -Selvä!
Ja vaikka rampa saarnaaja muistuttaa isääsi,
- älä luota häneen. -En tunne isääni.
Korpraali, onko tämä henkilökohtainen ongelma?
- Ei. Kyllä! -Töihin sitten!
Valmiina, kääntykää!
Eteenpäin mars!
Olit kuulemma palveluksessa.
- Kyllä. Armeijassa. -Niinkö?
Oliko vaikeaa?
Kyllä, ensimmäisellä kerralla. Persianlahden sota.
Aivan.
- Tulit takaisin. -Kyllä, enkä kuse verta.
- Lapseni voivat hyvin. -Hyvä niin.
- John Redman. -Larry Shepherd.
Älä huoli. Huolehdin pojastasi.
Kiitos.
Kun olette valmiit.
Selvä.
Rennosti, Washington.
Haluan kysyä jotain.
Koska vanhenit noin?
Viimeisten 30 vuoden aikana, kuten sinä.
Minäkö? Ei. Kiellän sen ehdottomasti.
Kiellä vain.
Se ei pysäytä kelloa eikä palauta mennyttä.
Mitä ajattelette Washington-soltusta?
- Mitä hänestä? -En tiedä.
Hän ei puhu paljon.
Hänen Bagdad-keittonsa on hanurista.
- Mitä haluat tietää hänestä? -En mitään.
Hän tuntuu kuitenkin vaivaavan sinua.
Ei minua mikään vaivaa. Mietin vain.
Mene siis ratkaisemaan mysteeri ja puhu hänelle.
Kaikki on minulle mysteeriä.
Paitsi sinä.
Älä viitsi.
Taidan jututtaa häntä.
Hän pitää siitä varmasti.
Pyydän häntä istumaan kanssamme.
Hyvä on. Laajennan kutsua.
Mennään.
Täällä on karua.
- Tule mukaan. -Miksi?
Miksikö?
Oletko Bagdadin junassa? Et.
En kai.
Saattotehtävässä.
Se on joskus hauskaa.
- Joskus rankkaa. -Ei se mitään.
Hän oli paras ystäväni.
Etkö hengaillut veljien kanssa?
- Mitä tarkoitat? -En tiedä.
Näin sen MTV: ssä.
- Se ei ole sääntö. -En sanonut niin.
Pidin hänestä.
Turvasimme toistemme selustan.
Hän oli rehellinen ja sanoi, mitä ajatteli. Yksinkertaisesti ja hyvin.
- Ei ärtyillyt. -Ihan kuin isänsä.
Yhtä rehellinenkö?
- Doc ei ole epärehellinen. -Entäpä vankila?
Se olisi voinut tapahtua kenelle tahansa.
Häntä huiputettiin.
Doc oli meitä nuorempi. Lapsi.
Hän oli laivastossa.
Hän halusi olla ystävämme,
ja me käytimme häntä.
Teimme hänelle palveluksen, ja hän teki saman meille.
Sitten kaikki romahti, ja jonkun oli kärsittävä.
Se oli Doc.
Hei, etkö tulisi kanssamme hetkeksi?
Redman vahtii kaveriasi, eikö niin?
- Ei ongelmaa. -Kiitos, mutta jään tänne.
Jestas, sinun on tultava. Täällä on kylmempää kuin iglussa.
Jään mielelläni.
Katsohan,
haluan, että puhut Larryn isälle.
Sanot jotakin mukavaa.
En tiedä, mitä sanoa.
Keksit jotakin.
Tule nyt.
Voi pojat, katso heitä.
- Keitä? -Jestas.
Ostivat kaikkea sontaa.
He eivät tiedä mitään.
He ovat tavallisia ihmisiä jouluostoksilla.
He ovat mauttomia.
- Olisin mielelläni yksi heistä. -Aivan.
Parempaa kuin kuolema.
Taistelen mieluummin siellä kuin takapihallani.
- Kuulostaako tutulta? -Kyllä.
Taistelimme Vietnamissa,
jotta ei tarvitsisi taistella Malibussa.
Taisi onnistua.
Niinpä taisi.
Kyllä, koska merijalkaväen on oltava valmis kuolemaan palveluksessa.
Uskollinen viimeiseen asti.
Se on aina ollut tehtävä, eikö vain?
- Se on roskaa. -Täytyy tietysti olla syy -
haluta taistella.
Mikä se on tällä kertaa?
Olemme välittömässä vaarassa?
He varastoivat joukkotuhoaseita?
Ydinpommiuhka?
Kaikki on valhetta. Samaa paskaa. Kurssin pitämiseksi.
Jos luovutamme nyt, kaikki sankarit kuolivat turhaan.
Löpinää.
Haluaisi luottaa -
maahan ja sen johtajiin.
Pidän tästä maasta. Se on hyvä, eikö olekin?
Maa on hyvä,
mutta jos hallitus valehtelee,
kaikki muuttuu.
Kyllä.
Millaista elämä on siellä?
- Ihan hyvää. -Niinkö?
Mutta kaikki vihaavat meitä siellä.
Kuulostaako tutulta?
Olemme takuulla ainoa miehittäjä,
joka odottaa hyvää vastaanottoa.
Lähtiessä ei tiedä, mitä odottaa.
Olen Oaklandista ja tottunut äkkikuolemiin.
- Jestas. -Niinkö?
Lukiossa yksi parhaista ystävistäni sai luodista.
Isäni ryöstettiin ja tapettiin kadulla.
En edes tuntenut häntä, ennen kuin hän kuoli.
- Jestas, poika. -Herran armoa.
Sanonpa vain.
Liityitkö merijalkaväkeen päästäksesi Oaklandista?
En. Ei vaan ollut muuta tekemistä,
joten halusin vahvistaa itseäni.
Larrykin halusi.
- Halusimme testata itseämme. -Niin mekin.
Kaikilla sukupolvilla on sotansa.
Miehet sotivat, ja sodat tekevät miehen.
Ikuinen kehä.
Ehkä jonain päivänä kokeilemme muuta.
Larry leikki lapsena sotilailla.
Kaivoi niille juoksuhautoja, treenasi joukkoja.
Larry halusi olla siellä.
Hän vihasi sitä, kuten me kaikki.
Kun sinne lähetetään, omat halut ja jopa sota jäävät toissijaiseksi.
Siellä ollaan veljien takia.
Vain sillä on väliä.
Häntä varmaan hävetti,
että olin kiven sisässä sodan lopussa.
Ei.
Ei ollenkaan.
Larry oli erilainen kuin muut, sillä hänellä oli -
onnellinen lapsuus.
- Sanoiko hän niin? -Kyllä.
Hänellä oli rakastavat vanhemmat,
jotka rakastivat toisiaan.
Hänellä oli mukava koti,
hyvää ruokaa, koulu, harrastuksia ja -
mukavia kavereita.
Hän rakasti sinua.
Oli minun vuoroni hakea juomaa.
Luoti oli minun, ei Larryn.
Ei.
Harmaa auto pysähtyi talon eteen.
Luutnantti ja kappalainen,
hohtavat vyönsoljet.
Tuijotin vain niitä.
"Presidentti on pyytänyt esittämään surunvalittelut."
Tapettu palveluksessa.
Palveluksessa.
Ei sanaakaan päähän ampumisesta juomaa haettaessa.
Ei mitään siitä,
että hänet tapettiin -
hänen jakaessa koulutarvikkeita Bagdadissa.
No niin.
Tässä tullaan.
Onko jano?
Se hulahti todella nopeasti.
Juon kahden edestä, koska olette vanhoja ja tylsiä.
Saatat olla alkoholisti.
- Luuletko? -Minä olen.
Niinkö?
Mutta ymmärsin sen.
Otin sen haltuun.
Se oli ensiaskel.
Miksi et ottaisi haltuun olutta?
Älä viitsi.
Oloni on nyt hyvä.
Pärjään kahvilla.
Ainakaan emme käytä huumeita.
Luojan kiitos. Emme enää.
"Emme enää."
Emme koskaan olleet.
Otimme sitä sontaa.
Kyllä, koska tarvitsimme sitä.
Ei. Olisimme saaneet armeijalta, jos olisimme tarvinneet.
Kyllä. Tavallaan saimmekin.
Se oli kipuun, kuten kaikki lääkkeet.
Mikä sen ottamisessa oli väärin?
Morfiini aiheuttaa riippuvuutta.
Niin kipukin.
Meillä ei ollut kipuja.
Hitot.
Erilaista kipua.
Kipu on kipua.
Soitan Ruthille seuraavalta asemalta.
Tiedätkö, mitä tarvitset?
Matkapuhelimen.
Voisit puhua Ruthille nyt, jopa tässä junassa.
- Mitä sanot? -Niin.
Kymmenvuotiaillakin on niitä.
Puhelinkoppeja on yhä vähemmän.
Päädyimme Disneylandiin -
herättämään Docin, joka oli kuvainnollisesti hukkumassa.
Metaforat sikseen. Jatka tarinaa.
Hetkinen.
Onko Vietnamissa Disneyland?
Kyllä, nuorukainen. Niin kutsutaan -
tukikohtaa ympäröiviä ilotaloja ja baareja.
Se oli komentajan tekosia.
Hän käski meidän ottaa pari päivää vapaata -
ja viedä Doc Disneylandiin ennen totaalista hermoromahdusta.
- Minulla oli ongelmia. -Totta helvetissä oli.
Hänen ykkösongelmansa oli, että oli tullut aika -
vahvistaa miehuutta.
Washington, kuinka vanha olit ensimmäisellä kerralla?
- Kolmetoista. -Herran tähden.
Mitä?
Kolmetoista!
En sano muuta. Näettekö?
- Jumalan armoa. -Doc oli 18.
- Olin 19. -Yhdeksäntoista.
Vuoden pahempi kuin 18.
- Ei se ole pahempi. -Oli aika.
Ei. Oikea aika oli, kun tapasin Maryn -
- ja sitouduimme. -Älä viitsi.
Mielestäni 13 on aivan liian nuori.
Hyvä on.
Olimme siis Disneylandissa ja näimme Tulevaisuuden maan.
Näimme Mielikuvitusmaan. Ja sitten löydämme -
yhden kauneimmista näkemistäni ilotaloista. Olen asiantuntija.
- En tiedä. -Mitä?
Seksistä maksaminen, huorat ja parittajat ovat -
aika ällöttäviä.
- Ei se ollut hassumpaa. -Niin sitä pitää!
Se oli ihan mukavaa.
Totta puhuakseni, herramme Jeesus Kristus -
ei ollut vielä sydämessäni.
Ja antauduin huonoille vaikutteille.
"Antauduin." Kuulitteko?
- Hän "antautui". -Aivan oikein.
Kerronpa, mitä hän teki vaikutteilla.
- Hän joi niitä, eikö vain? -Kyllä.
- Hän poltti niitä. -Kyllä.
- Ja hän nai niitä. -Kyllä, tunnustan.
Hän nai vaikutteita. Tiedätkö hänen lempinimensä?
Leka-Mueller.
Hän oli kuuluisa viiden dollarin erikoisesta.
Hän oli lännen nopein.
"En halua köyhtyä tuolla."
Se on kipeä jalka! Paskat.
Perhana.
Älä viitsi.
Olin myös kuuluisa nilkkien piiskaamisesta.
Kuulkaa, kaikki näyttää -
nyt hyvin hauskalta.
Se oli hauskaa.
Se oli vastuun laiminlyömistä.
Kaikessa yksinkertaisuudessaan. Muista se.
Se oli kuin ystävän luona käymistä.
Ja sitten vain harrasti seksiä ystävän kanssa.
- Mitä sitten? -Sitten -
heille annettiin rahaa.
Ystävälle maksettiin.
- Totta. -On sanottava,
oli rasittavaa kuunnella,
kun hän puhui kauniista aasialaishuorasta.
- Voi pojat. -Hän oli kovin ylpeä.
Hänellä oli niin kova stondis, että ei pystynyt liikkumaan.
Mikään ei liiku.
Silmät eivät räpsyneet eivätkä sormet toimineet.
Se ei ole totta.
Perhana, että kaipaan aikaa,
jolloin oli niin kovana,
että siihen olisi ripustanut pyyhkeen.
Jestas.
Etuvarustukseni nousi katsomaan, kun ajoin partani.
Se kysyi, mitä minulle kuuluu ja voinko hyvin.
"Miten päivä on mennyt?"
Nyt se katsoo, kun vedän sukat jalkaan.
- Ohi on. -Niinpä.
Nopeasti.
Älä yllytä.
Voi pojat.
Käytän sitä kyllä vielä.
Kuvittelen -
hänen peniksensä -
auttamassa hänelle sukkia jalkaan.
Miltä se näyttää?
Olen kotona.
New York. New perhanan York.
PENNSYLVANIAN ASEMA
Ei harhailla liian kauas.
Ei, mutta tarpeeksi kauas, jotta löydämme baarin.
Taitaa olla täällä päin. Niinpä onkin.
Nauttikaa. Hengittäkää syvään.
Teettekö niin? Mitä haistatte? Yksi haju erottuu. Mitä se on?
Virtsaa. Pidän siitä. Se on kaupungin virallinen tuoksu.
BLARNEY STONE RAVINTOLA JA BAARI
Hyvä on.
Blarney Stone
Baarimikko, vielä yksi drinkki,
ja kerta kiellon päälle.
Tätä sanotaan alkoholiongelmaksi.
- Tätä näin. -Ei.
Ongelmaa ei ole. Homma hallussa.
Synny tuskaan, elä pelossa, kuole yksin.
Voiko irlantilaisempaa olla?
Onko se mahdollista?
Ei kai voi. Mutta tunnustan sinulle,
että äitini on puoliksi italialainen.
Menetin yhden, hän kaksi.
Hän kai ajatteli,
että se on sen arvoista.
Minusta ei ole.
Onkohan se sen arvoista hänen kaksostyttärilleen.
- Kenen? Huutosakin johtajanko? -Kenen?
Hän oli huutosakin johtaja -
ennen presidenttiyttä.
Olisiko se heidän elämien arvoista? Edes yhden?
Doc...
Kuule, poika,
tuolta ei saa vastauksia.
Onko selvä? Etsimäsi vastaukset -
- löytyvät rukoillessa. -Selvä. Kiitos.
- Oletteko valmiit seikkailuun? -Kyllä.
- Mennään. -Minne?
Se on salaisuus, joka selviää saapuessa,
- aivan kuin taivas. -Aavistan pahaa.
MUSIIKKI, ELOKUVAT, PELIT AVOINNA
Montako minuuttia saankaan?
Tällä sopimuksella...
...viisisataa.
- Joka kuukausi? -Kyllä.
- Onko se tarpeeksi? -Tarpeeksi?
- Niin. -Kuinka kukaan voi puhua -
puhelimessa yli 500 minuuttia kuussa?
- Hyvä pointti. -Anteeksi vain.
- Tarkoitan... -Myöhästymme junasta.
- Olen siitä varma. -Emmekä myöhästy.
- Rauhoitu. -Ja -
kun soitat muille, joilla on sama sopimus,
minuutit eivät vähene.
- Aikamoinen sopimus. -Niin onkin.
Et edes tunne ketään, jolla on tämä sopimus.
Tunnen teidät kaksi. Ostetaan puhelimet.
En halua enkä tarvitse. Kiitos.
Totta puhuen haluaisin puhelimen.
- Voi luoja. -Se on ollut mielessä.
Baarimikko, kierros puhelimia -
kumppaneilleni.
Voin siis puhua hänen kanssaan koska tahansa,
vaikka olisimme eri kaupungeissa,
eikä se maksa meille mitään?
Näin on.
- Älkää uskoko. -Älä nyt.
- Mitä? -Mueller. Älä nyt.
Ryhmäpuhelun ansiosta -
voimme puhua kaikki yhdessä.
Emmekö puhu toisillemme -
- juuri nyt? -Kyllä, mutta myös puhelimessa.
Entä jos en pidä siitä?
Olemmeko sopimusloukussa kaksi vuotta?
- Vain kaksi. -Niin.
Entä jos kaadut?
Oletko ajatellut sitä?
Se on mahdollista jalkojesi takia.
Entä jos kaadut ojaan, etkä pääse ylös -
eikä kukaan näe sinua?
Näkemiin sitten vain, pastori.
Otat puhelimen esiin, ja jos näet numerot,
tihrustelet lasiesi läpi ja pyydät apua.
- "Kaaduin enkä pääse ylös." -Kaverit,
hätäpuhelutkaan eivät vähennä puheaikaa.
- Se todellakin... -Hyvä on.
Jos myönnyn, oletko hiljaa,
- jotta ehdimme junaan? -Lupaan olla.
No niin!
- Haloo. -Hei. Tämä on Jumala.
- Pastori Mueller? -Kuka siellä?
- Jumala. -Mitä?
Et sittenkään pääse taivaaseen.
Minua ei miellytä...
Kuka siellä?
...puheesi huorista.
Tämä on varmasti Jumala.
- Hei, Sal. Lopeta. -Tämä ei ole Sal vaan Jumala.
Lopeta nyt.
Tuhlaan puheaikaa tuohon narriin.
Soita John Redmanille junasta.
Aivan.
Tässä. Toinen virallinen puheluni.
Jumalalle soittaminen ei muuten kuluta puheaikaa.
Hän kertoi minulle.
Hei, John Redman. Arvaa, kuka täällä.
Kyllä. Mistä tiesit?
Hyvä on. Soitan sinulle -
aivan uudesta langattomasta matkapuhelimestani.
Et osaa edes käyttää sellaista.
Haluan antaa sinulle numeroni.
Miten sait sen jo? En antanut sitä.
- Se näkyy hänelle. -Niin hän sanoikin.
Numero tulee ruudulle! Voitteko uskoa?
Hienoa. Kuulehan.
Olemme...
Selvä.
Aivan. Hyvä on.
Mitä nyt?
He ovat matkalla Bostoniin.
Jättikö juna meidät?
Täydellistä.
Mitä?
Minähän varoitin.
Entä sitten?
Myöhästyimme junasta. Bostoniin menee junia koko ajan.
Tiedätkö mitä? Huolehdit liikaa. Siksi harmaannuit.
Huolehdit liikaa.
Amtrak Acela -pikajuna 2171 -
on lähdössä. Pysähtymispaikat: Washington, Newark,
Philadelphia, Wilmington, Baltimore...
Kaikki kunnossa. Otamme pikajunan Bostoniin.
- Milloin? -Aamuseitsemältä.
- Voi jestas. -Tämä kaupunki ei nuku koskaan.
Miksi mekään nukkuisimme? Mennään.
Pidetään hauskaa.
REAL LUCK -KAHVILA
Heitä ja hyppää taaksepäin.
Olipas kaunista.
Vapaaheitoilla voitetaan tai hävitään.
Voi perhana. Ne ovat tylsiä.
- Totta. -Oikeasti tylsiä.
Ne pysäyttävät aina toiminnan.
Ja noita perhanan juttuja on liikaa.
Ei sinne mennä -
höykyttämään toisia.
Sääntörikkeiden -
pitäisi olla -
häpeällisiä.
Tiedättekö?
Mutta kukaan ei enää häpeä mitään.
Kappas vain.
Oletko koskaan hävennyt mitään elämässäsi?
Koskaan?
Kerran.
Miksi katsot minua noin?
Tiedät miksi.
Muistatko, että hän oli -
- Bostonista? -Muistan.
Katsoin,
onko hänellä vielä siellä -
perhettä.
Miksi?
Koska hän on humalassa.
Miten se liittyy asiaan?
Tuleeko sinusta tällainen aina juodessasi?
Aika lailla.
- Sitten sinun ei pitäisi juoda. -Se korvaa Jumalan.
Ymmärrän.
Minulla on Jumala.
Doc istui aikansa.
Sinä humalluit.
Jep.
Ehkäpä hän on sinua onnekkaampi.
- Hän olisi kuollut joka tapauksessa. -Ei.
Hänen ei olisi tarvinnut kärsiä. Ei sillä tavalla.
- Mutta hän kärsi. -Ei.
Jimmy Hightower.
Nimen sanominen on vaikeaa.
Tunnemme kaikki syyllisyyttä, että hän kärsi kuollessaan,
mutta tuliko mieleen, että ehkä ketään ei olisi ammuttu -
ja kaikki olisivat elossa,
jos olisimme vain tehneet työmme emmekä sekoilleet?
Amtrak Acela -pikajuna 2150 Bostoniin lähtee -
ilman pysähdyksiä.
Siirtykää raiteelle 23.
On mentävä.
On mentävä junaan.
Mueller. Lähdetään.
Voinko kysyä henkilökohtaista?
- Et. -Kiitos.
Miksi olet naimisissa mustan kanssa?
Mitä?
Älä viitsi. Ihan kuin et tuntisi valkoisia.
Tiedän paremmin. Se oli 70-luvulla.
Jos muistan oikein,
valkoiset pitivät silloin mustista.
Olen hulluna siskoihin.
He pitävät minusta.
Muutama heistä.
- Hetken aikaa. -Ensinnäkin,
vaimoni ei ole sinun asiasi.
Siksi olenkin kohtelias.
Hyvä on, kerron.
Jumala käski minua.
- Jumala käski naida mustan? -Ei.
Hän käski naida Ruthin.
Miksi Jumala ei puhu minulle?
- Koska et kuuntele. -Kuulossani ei ole vikaa.
Kuulet hyvin mutta et kuuntele.
Kuuntelet, ja siksi hän puhuu sinulle.
En sanonut niin.
Sanoin, että Jumala käski minun naida Ruthin,
olla hyvä mies -
ja saarnata.
Hän siis puhuu sinulle.
Hän kosketti sydäntäni.
- Ehkä Ruth kosketti sydäntäsi. -Kyllä.
Hän teki sen Ruthin kautta.
Olin toipuva alkoholistihylkiö, jolla oli rampa jalka, ja eräänä päivänä -
löysin Jeesuksen.
Mistä sinä hänet löysit? Kadunkulmastako?
En, vaan sydämestäni.
Hänet löytää vain sieltä.
Tutkiskelin sydäntäni syvältä kuin pelottavaa luolaa,
tuntematonta paikkaa, mikä se olikin.
Olin alussa yksin ja peloissani mutta palasin rohkeana -
Jeesus vierelläni, ja seuraavana -
sunnuntaina -
menin kirkkoon.
- Oliko Ruth siellä? -Ruth oli siellä.
Kaikki järjestyi.
Se on kaunis tarina.
Anteeksi, että kysyin.
Jos Jumala on olemassa,
eikö hän voisi taputtaa minua olkapäälle -
tai kätellä minua kuin mies?
Ja sen tehdessään -
hän voisi tuoda mukanaan hyväpeppuisen mustan tytön. Parempi niin.
Kysyn vielä jotakin.
Kun Ruth oli lapsi,
oliko hän Babe Ruthin kaveri?
Ymmärrätkö?
Tiedättekö, millainen jouluni on?
Doc Holliday.
Hyvä Doc.
Hyvä. Sen haluankin.
- Mitä hän puuhaa? -Keplottelee.
- Hra kännykkä! -Hyvä on kaverit,
- on asia hoidettavana. -Onko meillä aikaa?
Sitä on paljon. Puhuin Redmanille.
He ovat Washingtonin kanssa jo New Hampshiressa. Tapaamme siellä.
En tiedä, miten tulin toimeen ilman tätä.
Komento! Eteen, mars!
Vasen.
Hän on elänyt asian kanssa vuosia. Mitä hyötyä tästä on?
Olemme kovasti myöhässä.
Hänen tulee tietää totuus, ja meidän pitää kertoa se.
Miten löysit hänet?
O'Toolen lapsenlapsi etsi internetistä.
- Mitä hänelle voi sanoa? -Totuuden.
Hieman kauempana.
Kohta vasemmalla.
Tässä se on.
Näkyy punaista.
- Se se on. - Tuossa se on.
Ehkä hän ei ole kotona.
Emme tulleet tänne asti...
- Rva Hightower? -Niin?
Olen pastori Richard Mueller. Palvelin poikanne kanssa Vietnamissa.
Aivan. Hetkinen vain.
- Tervetuloa. -Kiitos.
- Tulkaa sisään. -Olen Sal.
- Tervetuloa. -Larry Shepherd.
- Olen iloinen, että tulitte. -Kiitos.
Näytän teille kuvia.
Tämä on -
viimeinen Jimmyltä saamamme.
Katsokaa häntä.
- Aivan. -Muistatteko hymyn?
- Toki. -Hän oli komea mies,
- eikö vain? -Kyllä.
Jumalan armoa.
Tämä on hänen pieni tyttärensä.
- Hän on jo aikuinen. -Voi jestas.
Voi jestas.
Kuinka vanha tyttö oli silloin?
Neljä kuukautta.
Äiti meni uusiin naimisiin, ja he muuttivat San Diegoon.
Tässä ovat -
lapsenlapsenlapseni.
Kappas vain.
Hän olisi isoisä.
En ole koskaan tavannut heitä, mutta he soittavat.
Aina toisinaan.
Eli -
- te kolme olitte Jimmyn kanssa. -Kyllä.
Kolmas divisioona. Olimme läheisiä.
Rouva.
Asia on näin.
Katsokaahan,
olimme taistelleet jo -
pitkän vuoden -
ja monet meistä -
olivat vielä elossa.
Ylimääräinen lisäaika,
neljä kuukautta, oli -
erittäin paha.
Ja -
jotkut meistä -
eivät kestäneet sitä.
En edes usko...
Miksi niin?
Miksi niin tehtiin?
Niin, tuota...
He sanoivat tietävänsä, ja me uskoimme.
Mutta tänään,
rva Hightower,
tulimme tänne kertomaan tapahtumista.
Olitteko te -
miehiä, jotka hän pelasti?
Olitteko te niitä miehiä,
joiden hengen Jimmy pelasti? Minulle kerrottiin hänen pelastaneen -
muutaman toverin ennen kuolemaansa.
Olitteko te ne?
Olitteko?
Kyllä.
Jimmy oli -
hieno mies.
Jep. En unohda häntä koskaan.
Siksi olemme täällä.
Olemme hänelle velkaa.
Aivan.
Pistäydyimme kertomaan kunnioituksestamme.
Halusimme kertoa,
että hän on ollut aina sydämissämme.
Luojan siunausta.
En voi kiittää kylliksi.
Oli mukava tavata.
Niin minustakin, poikaseni.
- Kiitos. -Voikaa hyvin.
Näkemiin.
Luojan siunausta.
Täällä oli ennen toimintaa.
Oli.
Korostan sanaa "oli".
Pitää päästä kuselle.
Hei, Mueller.
- Niin? -Näen nyt Jumalan.
Jos olisit kohteliaampi, olisit koira.
Haluatko jäädä tänne yksin?
En ole oikein ajatellut sitä.
Portsmouth. Voi pojat.
Vankilan vieressä.
Muukin kelpaisi.
Uusi alku.
Larry on täällä,
ja Mary.
Voisit tulla käymään.
Onko sinulla täällä ystäviä?
Ei montaa.
Ei läheisiä.
Muuta Norfolkiin.
Työskentelisit baarissani.
En tiedä baarityöstä mitään.
Luota minuun, ei tarvitsekaan.
Se ei näytä kiireiseltä.
Ei se olekaan.
Se on minun syytäni. Ote lipsuu.
Sinne tarvitaan -
uutta verta.
Voisimme aloittaa grillin uudelleen.
Tarvitsen kumppanin.
- Kumppanin? -Kyllä.
Puolet olisi sinun.
- Kun kuolen, saisit sen kokonaan. -Et ole minulle mitään velkaa.
Ei tässä ole kyse velan maksamisesta.
Luota minuun.
Tarvitsen kumppanin.
Asuisit luonani.
Hetkisen. Sitten hankkisit oman asunnon,
koska pidän naisista, tiedäthän.
Ei pahalla, mutta rajoittaisit tyyliäni.
Mietitkö sitä?
Kyllä. Kuvittelen.
Aika hauskaa.
Niin.
Aika uudelle vapautukselle elämässä.
- Paremmalle uravalinnalle. -Aivan.
Jos ei muuta,
niin takaan,
että se olisi hauskaa.
Onko se väärin?
Rakastat luuria. Et edes päästä sitä käsistäsi.
Yritän saada O'Toolen kiinni.
Koko paikan voisi puolestani polttaa.
No niin, nilkki.
Tässä on Larryn valmistujaispuku.
- Se on hieno. -Oikein hieno.
Näyttää pieneltä.
- Niinkö? -Kyllä.
Larry turposi,
joten tuo saattaa olla pieni.
Selvä. Voisin hakea jotain uutta Penney'siltä.
Meillä on vielä hänen univormunsa.
Voi sentään.
Univormu. Muistatteko, miksi kutsuimme sitä?
- Smokiksi. -Aivan.
Se oli lain mukaan virallinen asu.
Emme saaneet kutsua tilaisuuksiin -
emmekä olisi menneetkään.
Oli hyvä tietää, että oli aina etiketin mukainen -
joka tilanteessa.
Totta.
Mies ei unohda ensimmäistä pukeutumista univormuun.
Ei niin.
Seisoitko peilin edessä katsomassa itseäsi?
Olen merijalkaväen sotilas ja näytän perhanan hyvältä.
Muistan, että se tuntui hyvältä.
Hyvä tietää, että se ei muutu.
Larry näytti varmasti hyvältä?
Kyllä. Hän oli ylpeä siitä.
Tiedän sen.
Se on asian ydin,
ylpeys.
- Se ei ole syntiä. -Ei tietenkään.
Hänet voisi -
haudata univormussa, vaikka...
Niin voisi.
Sillä on merkitystä. Kertoo palveluksesta.
Paskat poliitikoista. Sinä palvelit.
Eikö niin? Et yrittänyt luikerrella -
- tai sysätä työtä muille. -En.
Sinä ryhdyit siihen ja näytit hyvältä.
Kuin mies.
Hautaan hänet univormussa.
Se on hyvä.
Et tule katumaan.
Et vähääkään.
Hei. Washington.
Rentoudutko koskaan? Istuisitko?
Siinäkö kaikki?
Selvä. Paljon parempi.
Miksi katsot minua noin?
Arvioin kokoasi.
Arvaa mitä?
Hankin sinulle uudet vaatteet.
Mitä sanoit?
Vaatetan sinut tilaisuuteen.
Saanko kysyä, miksi?
Koska -
pidän sinusta.
Ensinnäkin, en tarvitse uusia vaatteita.
Toiseksi,
sinä olet freesauksen tarpeessa.
Kolmanneksi, kumpikin on pukeutunut väärin.
Hoidan homman.
Asiat päässäsi ja suussasi...
Pelottavia, eikö vain?
Tiedätkö mitä?
Oliko kauheaa kuulla, että pidän sinusta?
Todella häiritsevää.
En tiedä, miten kiitollinen kansakunta on -
tai miten paljon presidentti suree menetystäsi,
mutta ole hyvä.
Maasi lippu.
Kiitos.
Säilytä sitä muistaaksesi, että se oli poikasi sydämessä.
RAKKAUDELLA MUISTAEN
Kerran sotilas, aina sotilas.
En ole enää palveluksessa,
mutta jos olisin,
kysyn, näetkö tämän miehen univormussa?
- Voitko vastustaa tätä? -Minä...
En usko,
että voisin.
Onko se univormu vai mies univormussa?
Tappava yhdistelmä.
Niin on. Eikö olekin?
- Aika viettelevää. -Kiitos.
Olet tarkkanäköinen nuori nainen.
Kaikki kirjoittivat.
Annoin omani Larrylle,
ja sain hänen omansa.
Mitä siinä sanotaan?
En tiedä, hra Shepherd.
Selvä.
Sanonpa vain, että nuori mies on vaikeuksissa.
Hän menee treffeille isän autolla -
ja lainaa rahaa.
Vanhemman herrasmiehen ei tarvitse tehdä sellaista.
Sal?
Tule heti kanssani.
- Näetkö, että olen varattu? -Näen.
Lainaan häntä nyt hetkeksi.
- Juuri nytkö? -Kyllä. Doc tarvitsee meitä.
Vipinää kinttuihin.
- Palaan pian. -Selvä.
Jatketaan sitten.
Hei, kersantti.
Avaa se.
Se on häneltä.
"Rakas isä, jos luet tätä, olet saanut tiedon.
Olin aina valmis uhraamaan henkeni maani puolesta.
On voitava puolustaa sitä, mitä rakastaa.
Haluan sinun ymmärtävän, että on kunnia kuolla näin.
Älä huoli lyhyestä elämästäni. Se oli hyvä elämä.
Et halunnut minusta sotilasta,
mutta tuit minua kuitenkin.
Olit upea isä, ja rakastan sinua.
Olen äidin luona.
Huolehdimme sinusta.
Isä, hautaa minut äidin viereen univormussani.
Rakkaudella, poikasi Larry."
Tekstitys: Liisa Sippola